Rendező:
John WooOperatőr:
Hang Sang PoonZeneszerző:
Violet LamSzereplők:
Cherie Chung, Yun-fat Chow, Paul Chu, Kenneth Tsang, Leslie Cheung, John Woo, David Wu, Fung Woo, Kwok-ping Choy, Gwok-keung Choi, Douglas Kung, Leila Tong (több)Tartalmak(1)
Különös, műtárgyakra specializálódott betörő trió tartja rettegésben Európa múzeumait. A társaság minden tagja árva gyerek, akiket valamikor egy, a Twist Oliver-beli Faginhoz hasonló alak, bizonyos Chow úr vett a védőszárnyai alá, és ő volt az, aki megtanította nekik a tolvajlás csínját-bínját. Ám ők hárman, nevezetesen Joe, Jim és Cherie már nem utaznak csip-csup ügyekben, hiszen hamar rájönnek arra, hogy az igazi nagy pénz a festményekben van, ezért erre szakosodnak. A „szakma" a kisujjukban van és bármit szemrebbenés nélkül képesek ellopni. A furcsa hármas két tagja: Cherie és Joe szeretik egymást, még akkor is ha Joe időnként nagyon rosszul bánik a lánnyal. Cherie-nek elege van a tolvaj-életből, szeretne férjhez menni, családot alapítani, de Joe ragaszkodik ahhoz, hogy sikeres pályafutásukat egy utolsó nagy rablással fejezzék be... (RTL Klub)
(több)Recenziók (3)
Brilliant shootouts, guns of all kinds, wheelchair shooting, and C4 kickboxing. An action-packed flick with all the trimmings.
()
John Woo-ra jellemző barátsági téma kellemes, könnyed változata, lendületes akcióval fűszerezve. Vidámabb és pozitívabb film, mint a mester legnagyobb gyöngyszemei, és ennek megfelelően kicsit kevésbé izgalmas. De a karakterek szimpatikusak, az akció megtartja a hagyományosan magas színvonalat, és meglepő fordulatokban sincs hiány.
()
In terms of Woo’s Hong Kong movies, this is unusually mediocre, and should be ignored, while concentrating on his serious stuff. Although John Woo gets the comedy timing right, it doesn’t suit the serious story and so what we get is a humdrum hybrid. As always, this is held above water by the charisma of Chow Yun-Fat, but I probably don’t even have to remind anybody of that fact. The pleasant thing about this is that the central acting duo headed by the director doesn’t balk at making fun of his own greatest hits, although this has no positive influence on the movie as a whole.
()