Rendező:
Takashi MiikeForgatókönyvíró:
天願大介Operatőr:
山本英夫Zeneszerző:
Kōji EndōSzereplők:
Ryō Ishibashi, Eihi Shiina, Jun Kunimura, Renji Ishibashi, Miyuki Matsuda, 根岸季衣, Ren Ōsugi, Shigeru Saiki, Ken Mitsuishi, 広岡由里子, 小日向文世, Tomomi Maruyama (több)Tartalmak(1)
Aoyama (Ryo Ishibashi), a megözvegyült vállalatigazgató, hét évvel felesége halála után úgy érzi, készen áll egy új kapcsolatra. Mivel azonban nemcsak szép, de intelligens partnerre is vágyik, nem igazán tudja, hol keressen ilyet. Ekkor egy filmes barátja azt javasolja, szervezzenek meghallgatást egy szerepre, a jelentkezők között pedig Aoyama biztosan megtalálja a megfelelő nőt. A félénk baletttáncosnő, Asami első pillantásra elbűvöli a régóta magányos férfit, akit az egyre szaporodó furcsa jelek sem riasztanak el a lánytól, pedig Asami egyáltalán nem olyan ártatlan, mint amilyennek tűnik...Takashi Miike (Fiatal huligánok, Ichi the Killer) szinte mindegyik filmjében szereti feszegetni a határokat. Nincs ez másként a Meghallgatásban sem. A kezdeti, szinte könnyed romantikus hangulat fokozatosan megy át őrült horrorba, mennyből a pokolba juttatva a főhőst és a nézőt egyaránt. (Cinetel)
(több)Videók (3)
Recenziók (4)
Érdekes párhuzam a nemrégiben látott Trier Antikrisztus filmjével, ami nálam egy kicsit elveszítette a hitelét - giccsessé vált. Takashi Miike (Tarkovszkij rendezőre hivatkozva) filmes minimalista és ennek megfelelően nyers és tiszta. Felvázolja az élet igazságait, amelyeken érdemes elgondolkodni, feleleveníti azokat a fontos pillanatokat, amelyeken (talán) keresztülmentél, és a végén guillotine alá dugja a fejed. Ha világosabban megfogalmazott okok lennének arra, hogy ŐT miért nyűgözi le ennyire a NŐ, akkor teljes értékelést adnék, és a Meghallgatás filmet a Szédülés című film japán változatának jelölném meg. Pontosan az a fajta menekülés "máshová", amire a mindenütt jelenlévő és olyan csodálatosan hollywoodi módra tökéletes Avatar film után szükségem volt.
()
Falling in love usually hurts. Takashi Miike knew how to hit a sensitive nerve, quite literally in several of the scenes here. The perfect movie for Valentine's Day.
()
A lot of quality craftsmanship and interestingly hinted at ideas and parallels at the service of an unintelligible insane story that doesn’t offer anything. I love the way Miike first lulls the viewer into a fairly easygoing family drama with long static shots, then adds a fun montage during the audition proper and then he speeds up the editing and the unstable framing when it’s no longer clear what the protagonist is about. It’s a pity that in the end this completely scapes the numb viewer, who’s probably legitimately outraged at what’s happening on screen, but without being led to escalate their reaction, also because of what it’s actually happening and why. A cult that I understand but can’t follow. 65%
()
The Japanese are perverts, and Takashi Miike most of all, but the hype surrounding this film about its unbearable violence made me expect something a lot worse. It’s true that there are two very intense scenes, but not to the point that I had to look away. That said, someone unprepared could be quite shocked. Yeah, and I’d do away with those dream sequences, they are pointless and annoying, and they are the main reason I’m giving the film only an average rating.
()
Galéria (17)
Photo © Creators Company Connection
![Meghallgatás - Filmfotók](http://image.pmgstatic.com/cache/resized/w663/files/images/film/photos/160/330/160330873_d72a20.jpg)
Hirdetés