Rendező:
Tony ScottForgatókönyvíró:
Brian HelgelandOperatőr:
Paul CameronZeneszerző:
Harry Gregson-WilliamsSzereplők:
Denzel Washington, Dakota Fanning, Radha Mitchell, Christopher Walken, Marc Anthony, Giancarlo Giannini, Mickey Rourke, Rachel Ticotin, Roberto Sosa (több)Streaming (3)
Tartalmak(1)
Gyerekrablási hullám söpör végig Mexikón. John Creasy (Denzel Washington), az egykori CIA-ügynök barátja rábeszélésére elvállalja Samuel Ramos (Marc Anthony) iparmágnás gyermekének, a kilencéves Lupitának (Dakota Fanning) a védelmét. Creasy nagy nehezen összebarátkozik a kislánnyal, ám minden igyekezete ellenére elrabolják mellőle Lupitát, ő pedig kis híján meghal. Egy elszúrt csereakció után a rendőrség lemond a kislányról. A lány édesanyja, Lisa (Radha Mitchell) továbbra is megbízik Creasyben, és arra kéri, szabadítsa ki a lányát. (RTL Klub)
(több)Videók (1)
Recenziók (9)
*** Spoilerek! *** Tony, te jó akciórendező vagy, de Lisa Gerrard (gyanúsan ismerős) hangja nem elég egy férfi megváltásáról szóló szellemes történetéhez. Legalábbis egy ilyen téma esetében, excentrikusan popos kivitelezésbe csomagolva. Teljes csődöt mondasz a sztori drámai felépítésében. Az első felében érzelmeket keltesz bennem, hagyod, hogy megszeressem a kis hősnőt, aztán azt akarod, hogy érte hullajtott egyetlen könnycsepp nélkül katarzist érezzek, amikor leszámolnak a hóhéraival. Hősöd bosszút áll, de nem azért, hogy megmentse őt, hanem ugyanazért, amiért Van Damme a nyolcvanas években ugrált. És így a film második fele csak egy bamba akciós kaszabolássá válik anélkül, hogy dramaturgiailag hozzá kapcsolódna az előző cselekményhez. A "meglepő" csattanó aztán már csak az utolsó szög az ellentmondásos koporsóba. De azért van egy nagy előnye A tűzben edzett férfi című filmnek, Denzel Washington és néhány video-klippes szekvenciája mellett - Dakota Fanning személyében.
()
Although I didn't believe it, Tony Scott is capable of a sensitive and unique approach. In other words, he indulges in flashy playfulness only in action scenes and when bringing together a large sad bear and the cutest child movie star of recent times, he keeps the camera still and lets the atmosphere take effect. Thanks to this, the sensitive moments stand out and the twists are filled with emotions to the breaking point. A perfectly crafted piece of filmmaking, created with love, to which the story naturally lends itself.
()
Scott overdid it, he exhibited too much for my taste. His nervous camera games were too frequent, even annoying, I would say. The simple script was not devoid of logical nonsense, but the ambiguous ending was quite a pleasant surprise. Washington repeats himself as an actor, essentially performing a variation on his Oscar-winning Training Day (you're right, sepp). It was nice to see Walken in a different than his traditionally villain role, and I was pleasantly surprised by the leading girl who gave a very convincing and natural (for a child) performance. Finally, a cool line from a conversation Washington (about to assassinate one of the bastards) has with an old man: "In the church, they say to forgive." – "Forgiveness is between them and God. It's my job to arrange the meeting.”
()
Tony Scott is back in form at last. He didn’t hesitate to incorporate epileptic editing, violence and outstanding actors into a raw story about a girl being kidnapped. With a different cast, this might have collapsed like a house of cards, but when the main protagonist is played by Denzel Washington as a devotee of the “dark side", this clearly leaves no room for any humor. Especially when revenge tastes best when it’s cold blooded, isn’t that right?
()
Classic American Rambo revenge morality covered with the skin of a top techno-thriller form. The lemonade motif of the pursuit of justice and the pursuit of the last shudder of love in the soul of the bestial good guy didn't really irritate me, because Denzel Washington, the killer with a human face is good, and Scott even serves the loving relationship with little Pita in a tolerable way. The dumb content is clearly overridden by a selective form, a high-tech camera, perfect editing, and a clip-like incorporation of a musical undertone. Maybe if the story didn’t take itself so deadly seriously and some of the really forgettable dialogues were left out, Man on Fire would have been a very good, low-value film. Especially thanks to the directing and technical implementation, I was quite interested in the story, but I was definitely not satisfied. There's something infantile stupid about it, and Tony Scott can pull any sort of fat rabbits out of his hat, but this fact can't be disguised. A stupid action film in a selective guise with good acting.
()
Hirdetés