Zeneszerző:
Bruno CoulaisSzereplők:
Omar Sy, Izïa Higelin, Benoît Allemane, Féodor Atkine, Joshua J. Ballard, Michael Dobson, Emmanuel Curtil, Damien Boisseau, Sophie de Fürst, Paul Dobson (több)Tartalmak(1)
Létezik egy távoli csodálatos világ, ahol a nappalokat és az éjszakákat legendás őrzők vigyázzák. Ők irányítják a Nap és a Hold állandó körforgását, és gondoskodnak arról, hogy éjjel az egyik, nappal a másik ragyogjon az égbolton. A régiek ideje azonban lejárt: a Napnak és a Holdnak új őrzőt kell választania. A bolygó apraja-nagyja összegyűlik a jeles eseményre, és kíváncsian várják a nagy döntést. A Nap választása Szolárra esik, ami nem okoz nagy meglepetést, hiszen a kissé öntelt és magamutogató figura egész életében erre a feladatra készült. Ám amikor a Hold Münót, az apró és kissé kétbalkezes teremtményt jelöli ki őrzőjéül, mindenki felbolydul. Maga Münó sem érti, miért ő lett a kiválasztott, hiszen fél a sötétben, és még a csillagok között sem tud különbséget tenni. Hogyan vigyázhatna ezek után éppen ő a Holdra? Ám a felelősség alól nincs kibúvó. Egy este azonban bekövetkezik a baj: a tapasztalatlan Münó egy óvatlan pillanatban elveszíti a Holdat. A kegyvesztett, bosszúra éhes Nekrossz, a Nap egykori őrzője kapva kap az alkalmon, és miközben mindenki a Holdat keresi, ellopja a Napot, teljes sötétségbe borítva ezzel a bolygót. Münó, Szolár és a törékeny, ám talpraesett viaszlányka, Tündi felkerekednek, hogy együtt nézzenek szembe a gonosz alvilági figurával, és visszaszerezzék a Napot és a Holdat. Izgalmas útjuk során megannyi különös, ismeretlen lénnyel kell megküzdeniük, miközben felfedezik bolygójuk lenyűgöző világát. Münó pedig lassan ráébred, hogy mégis csak ott lakozik benne az az erő, amitől ő lehet minden idők legnagyobb Őrzője, a legendás hős, akire a világ örökké emlékezni fog. (Freeman Film)
(több)Videók (9)
Recenziók (2)
In this case, the story is brutally traditional and lacks any unexpected twists, which is sad, especially because the visual aspect is simply gorgeous. Not just the main 3D animation, but also the episodic one that appears here is noteworthy. I really enjoyed looking at it, especially some of the graphic designs. Someone really played around with the characters here.
()
Before I went to the cinema to see this movie, I read a review I came across somewhere, and it stuck in my mind that "the main reason to go see Mune: Guardian of the Moon is the imaginary world it is set in." Well, that is true. It has a very straightforward narrative, which is quite predictable, and I have to say that I did not find it very moving, and the characters did not appeal to me either. For example, I was not too fond of the character Sohone for most of the movie. The only character that stuck in my head besides Mune and Glim was probably Spleen, who was like the robot Marvin from Hitchhiker's Guide to the Galaxy. However, I liked the imaginary world, its colors, ideas, physics, and logic a lot; all of this had its magic. So did all the creatures that lived there, from the huge "temples" to the cute "furry tennis shoes" and all sorts of "crossbreeds" (the purest creature on the planet is a lamb with a bird's head and antlers). So instead of following a simple narrative, which was mostly predictable, my attention was diverted to various details and corners of this beautiful planet. I also have to appreciate the change of animation when the main protagonists entered Dreamland, it was surprising, and I liked it. To sum up, I thought Mune: Guardian of the Moon was below average, for the most part. However, the ideas and the beautiful setting pull it up to slightly above-average for me, 6.2/10.
()
Galéria (51)
Photo © Freeman Entertainment
![Münó, a holdbéli manó - Filmfotók](http://image.pmgstatic.com/cache/resized/w663/files/images/film/photos/160/106/160106327_579439.png)
Hirdetés