Rendező:
Steven SpielbergForgatókönyvíró:
Melissa MathisonOperatőr:
Janusz KaminskiZeneszerző:
John WilliamsSzereplők:
Mark Rylance, Ruby Barnhill, Bill Hader, Penelope Wilton, Rebecca Hall, Jemaine Clement, Michael Adamthwaite, Adam Godley, Ólafur Darri Ólafsson (több)Tartalmak(1)
A HABÓ (Mark Rylance) avagy a Hatalmas Barátságos Óriás, semmiben sem hasonlít Óriásország többi lakójára. Alig 8 méter magas, túlméretezett fülekkel és kifinomult szaglással rendelkezik, bájosan együgyű, és szeret egyedül lenni. Az „igazi" óriások, mint Vértunkoló (Bill Hader) és Húshabzsoló (Jemaine Clement) kétszer olyan nagyok és legalább kétszer olyan rémisztőek, mint ő. Embereket esznek, míg a HABÓ csak „orrborká"-t és „hopfüzsgő"-t. Egy napon a magányos óriás felkeresi a 10 éves Szofit, és magával viszi Óriásországba. A kislány eleinte fél a titokzatos óriástól, de hamarosan megszereti, és a legjobb barátokká válnak. Együtt ellátogatnak Álomországba, ahol a HABÓ megmutatja, milyen varázslatosak az álmok, amelyeket éjszakánként a gyermekek hálószobáiba fúj. A többi óriás azonban egyre nagyobb veszélyt jelent a kislányra és az egész világra, ezért a két jó barát Londonba megy, hogy figyelmeztesse a királynőt (Penelope Wilton). Csakhogy a királynő és a többi ember nem hisz az óriások létezésében – amíg nem találkoznak a HABÓ-val... (Freeman Film)
(több)Recenziók (8)
A pretty enjoyable fairy tale from Spielberg on a subject I like and is somewhat rare these days, it's just a shame that the appropriate age range is around 13. The downside is the plodding pace which detracts from the fun and the leading girl got on my nerves like no one has in a long time (I would go crazy if I had a British intellectual woman like her at home). The visuals were nice and the evil giants managed to take care of the suspense. 60%
()
Egy kicsit vegetáriánus agitálás :-) Feltehetően Spielberg Mark Rylance színészi karizmája iránti gyengéje élesztette fel ezt a projektet. És a WETA Digital lehetőségei, amelyek a nyolcvanas években nem álltak rendelkezésre. Varázslatos utazás a gyermeki képzelet világába, aláfestve John Williams zenéjével, feldobva pazar díszlettervezéssel, és érzelmes töltetet adó Rylance szemeivel, mozdulatainak kiváló digitális rögzítésével. Az álmok költői témája és az óriások földjének ábrázolása gazdagon kidolgozott, a cselekmény pedig kiszámíthatatlan. Ha a film utolsó harmadában nem történnének furcsa dolgok, akkor méltó folytatása lenne Spielberg legjobb meséinek.
()
I’ve no idea why Spielberg chose this bland fairytale for a movie. It’s an average borefest that will barely entertain the kids, but with beautiful music by Williams. The only fun moments are when they fart.
()
A magical Disney fantasy movie about a girl who "still has a lot of dreams to catch" and a giant who can make those dreams - at least some of them - come true. Steven Spielberg has given The BFG with his trademark perfectionism, and although it is indeed primarily a film intended for children, adults will also find something to like in it if at least a little bit of a child remains in them. After all, the message of this rarely unhurried film is so universal... The two lead actors (Ruby Barnhill, who I hope we'll hear from again, and the digital Mark Rylance, whose digital form hasn't taken anything away from him) are terrific, the direction has plenty of ideas (the giant's hiding from humans, Sophie's hiding from ogres), the scenes are magnificent (dream catching), and the humor, unlike Hook, is perhaps not downright simple (not even in the case of the farting, which is very funny). John Williams' music, reminiscent of Home Alone in places, is once again perfect, this time adorned with beautiful flute solos. I'm just a little sorry that The BFG got to the movie theatres only with dubbing. It's not bad, but you can see that in the original version some of the emotional scenes will be even more emotional. And I'm saving the fifth star for that.
()
A pleasant, beautifully shot visual treat with nothing wrong filmmaking-wise, but the whole thing flows so casually, freely and focused that everyone will be looking only for the flaws. Magical atmosphere, lovely cinematography and setting, irresistibly charismatic Mark Rylance.... Spielberg can create family stories around child heroes more engagingly than anyone ever.
()
Ugly tech demo. In a couple of decades people will think that in the early 21st century they gave tax breaks for movies with digital giants.
()
The movie didn't seem bad for the most part, but from the first scene with the Queen, I liked it less and less. From then on, it seemed to be aimed purely at a children’s audience, the dialogue and would-be funny scenes got infantile to the point that I didn't even want to wait and see how the story would end. I stuck it out and got the expected dose of poignant speeches and British army heroism. To sum it up, about 60% of the film was entertaining, the rest was terrible. The funniest character was definitely the Fleshlumpeater, the main antagonist, excellently voiced by Jemaine Clement.
()
I'll admit, I didn't have high expectations for this Steven Spielberg film, but it simply turned out that he knows how to direct, and Roald Dahl wrote intriguing source material. The story is lovely, and imaginative, but the execution mainly relies on fantastic visuals, which were successful. There is little to fault with that. The characters are often almost unnecessary, the best being the BFG and Sophie, which is probably to be expected.
()
Hirdetés