Rendező:
Sam MendesOperatőr:
Hoyte van HoytemaZeneszerző:
Thomas NewmanSzereplők:
Daniel Craig, Christoph Waltz, Léa Seydoux, Ralph Fiennes, Monica Bellucci, Ben Whishaw, Naomie Harris, Dave Bautista, Andrew Scott, Rory Kinnear (több)Streaming (3)
Tartalmak(1)
Egy titokzatos múltbeli üzenet arra készteti a 007-es ügynököt (Daniel Craig), hogy a szabályokat megszegve magánakcióba kezdjen Mexikóvárosban. A hajsza során eljut Rómába, ahol megismerkedik a titokzatos és gyönyörű Lucia Sciarrával (Monica Bellucci), egy hírhedt bűnöző özvegyével. Miután Bond beférkőzik egy titkos találkozóra, felfedi egy velejéig romlott szervezet, a SPECTRE létezését. Eközben Londonban Max Denbigh (Andrew Scott), a Nemzetbiztonsági Központ új igazgatója megkérdőjelezi Bond tetteit, amely veszélybe sodorja az M (Ralph Fiennes) által vezetett MI6 létezését is. Bond titokban beszervezi Moneypenny-t (Naomie Harris) és Q-t (Ben Whishaw), hogy segítsenek neki megtalálni Madeleine Swann-t (Léa Seydoux), az ügynök ősellenségének, Mr. White-nak (Jesper Christensen) a lányát, aki a SPECTRE elleni harc kulcsfigurája lehet. Egy rettegett bérgyilkos lányaként ő az egyetlen, aki úgy képes megérteni Bondot, mint senki más. Ahogy a titkosügynök közelebb kerül a rejtély megoldásához, vérfagyasztó kapcsolatra bukkan önmaga és az általa keresett ellenség (Christoph Waltz) között. (Fórum Hungary)
(több)Videók (14)
Recenziók (14)
Orgiasztikus nyitány és egy összességében tetszetős narratív koncepció, amit merész játékidő támaszt alá, ami engem nem zavart - ellenkezőleg, nagyfilmes lendületet adott a filmnek (Hoytema és Mendes tökéletesen illeszkedtek egymáshoz). Örültem a Craig többi Bond-filmjéhez való kapcsolódásnak, az akciójeleneteknek és olyan apróságoknak, mint a durva meglepetés a vonaton vagy a sivatagi állomáson való várakozás (Hitchcock Észak-északnyugat című filmjére emlékeztet). Nekik köszönhetően megbocsátom a szimpatikus komikust is a látszólag alfa gonosztevő szerepében (WTF?!), a lustán lenyúlt Darkknight finálét (mintha a Nolan inspiráció nem lenne elég), és azt a tényt, hogy Bond egy ráncos MILF-el kezdett ki (miközben a film egyetlen igazán szép nőjét a film elején ruhában hagyta az ágyon feküdni).
()
An essential Bond film. I could have plenty of reservations about it (everything people hate is objectively true), but here, reason loses out on points because when all the important proprieties slowly begin to emerge from the shadows in that rambling style, and you enthusiastically tick them off, it carves itself out in the end into a full-blown epilogue of one acting decade that has reached a complexity beyond most other things.
()
Although bad (however nicely subversive) Bond movie, but a nice watch. And it could have been much better. However, the screenplay would have to back a way to long footage without particular reason, the tension between the 007, bond girl and the bad guy would have to work better, and the whole thing would have to be at least a little more spectre-style like the opening scene. Anyway, thanks to the open end, I would like to see another Bond movie with Daniel Craig. And even with the same team.
()
It’s not as dark as Skyfall. Actually, objectively it is significantly worse than Skyfall. James Bond is like a walking robot in this one. He knocks down everyone who just look at him the wrong way. Nobody can stop him, and I literally mean nobody. Count on it being much worse than usually. Plus there is a huge amount of cool lines. Even though there are no emotions, it shows that kind of harshness possessed by old action heroes in the nineties, which I’ve never seen in any Bond movie with Daniel Craig before. It’s a pity that the title song is so extremely slow that it’s really a pain in the ass. Similarly, the arch enemy Christoph Waltz was not really scary. The only strong positive of this movie is Léa Seydoux, who was a great fit. Maybe because I’ve known her for a while now and she is nice to look at. A little bit different Bond movie, but when it comes to the good old action movies, it fulfilled my long-time desired dream.
()
You are empty, Mr. Bond, and you live in a world full of ruins. I think this was heard somewhere, and Mendes filmed it. Spectre is lethargic in its pace, muffled by Hoyte Van Hoytema's darkened visuals. Only Newman tends to push it forward dramatically. A Bond film wrapped in squid and drenched in the ink of ruin. In many ways naive, superficial, but it kept my attention reliably for 150 minutes. Objectively, the film does not deserve to be under full fire, because in a similar rank this year, a thematically similar MI V reigns uncompromisingly. But this stumbling walk through depopulated areas before demolition concludes in a dignified way the four-part psychotherapy of the most tired Bond, who doesn't really want to be who he is. But he doesn’t know how to be anyone else... If this is the end of the series, I'm happy. Btw. props for the hidden message that Heineken is only good enough for watering mouse holes.
()
Hirdetés