Rendező:
Ruairi RobinsonOperatőr:
Robbie RyanZeneszerző:
Max RichterSzereplők:
Liev Schreiber, Olivia Williams, Goran Kostic, Tom Cullen, Romola Garai, Elias Koteas, Johnny Harris, Yusra Warsama, Paul WarrenTartalmak(1)
Az első, nyolc tudósból álló Mars-misszió kutatócsoport, utolsó napjukat töltik a Vörös bolygón, a Tantalus bázison. Hat hónapos küldetésük célja: az élet jeleit felkutatni, mintákat gyűjteni, bizonyítékot találni, hogy létezik élet a Marson. Mielőtt elhagynák a bolygót, egyik asztronautája fantasztikus felfedezést tesz. Olyan fosszíliákat talál, amelyek egyértelműen a bakteriális életre utalnak. Marko azonban nem akar osztozni a dicsőségen, így a többiek tudta nélkül egyedül indul vissza, hogy további bizonyítékokat találjon. Mintagyűjtés közben azonban a talaj beszakad alatta, és elnyeli egy mély hasadék. A kapitány egy emberre bízza a helyszín őrzését, amíg megfelelő eszközökért mennek, amivel kiemelhetik társuk testét, de mire visszaérnek neki is nyoma vész. A hasadék feltárásakor, váratlanul megjelenik két halottnak hitt társuk, de már nem mint emberek... Zombiszerű testükben, nyoma sincs valamikori emberi személyiségüknek, gyorsak és agresszívak. A csapat ráébred, hogy a titokzatos, egyre növekvő életforma vadászik rájuk, és ha nem érik el időben az űrhajót, talán mindannyiukkal végez. (Big Bang Media)
(több)Recenziók (2)
Awesome! Prometheus meets Europa Report meets Event Horizon, all mixed in such way that the resulting cocktail really hits the spot (as seen in the trailer, it takes the basic premise from Prometheus, the pure horror from Event Horizon – i.e. no higher ambitions, philosophical or otherwise – and from Europa Report it takes the efforts to find a scientific and non-stupid solution to various problems). Pure sci-fi horror movies set in space like this are few and far between, and the good ones are even less, basically two a decade (and one of them is connected with the Alien franchise). You won’t hear any complaints from me about the lack of originality, I’m rejoicing that after a long time we have a movie that doesn’t feel the need to pretend it’s discovering something new, and instead delivers pure genre pleasure without any hesitation. The Last Days on Mars is 100% serious horror without any hints of humour or insight. The atmosphere is bleak, oppressive and claustrophobic. The characters are all individuals (meaning that we don’t get the problem many genre movies have, where only one or two protagonists stand out and the rest are part of a homogeneous mass) and, fortunately, they don’t behave like the idiots of Prometheus, but rather like the real scientific team from Europa Report (and the most irrational moments can always be justified by the momentary mental condition of the character). Overall, I’m very pleasantly surprised at how good it is. The story might be from a B-movie, but the way it’s delivered and the tone certainly aren’t. B-movies are supposed to be fun, but Last Days on Mars is an uncompromisingly atmospheric downer.
()
I wouldn't say that The Last Days on Mars is bad at all, but at the same time, it's not the kind of movie that will blow you away. The setting isn't as intriguing today as it once was, and the visual effects sequences that impress are quite modest. The movie might still capture you with its setting, but after Gravity, even that isn't particularly breathtaking. For me, it's quite pleasant, a better-than-average film, and definitely more enjoyable to watch than other similar horror pieces.
()