Rendező:
Dario ArgentoForgatókönyvíró:
Dario ArgentoOperatőr:
Vittorio StoraroZeneszerző:
Ennio MorriconeSzereplők:
Tony Musante, Suzy Kendall, Enrico Maria Salerno, Eva Renzi, Umberto Raho, Renato Romano, Giuseppe Castellano, Mario Adorf, Rosita Torosh, Werner Peters (több)Tartalmak(1)
An American writer (Tony Musante) traveling in Rome is the only witness to an attempted murder by a sinister man in a raincoat and black leather gloves, though he is powerless to do anything to stop him. With a feeling that something is not quite right about the scene he has witnessed and the police's inability to make any progress, he launches his own personal investigation -- and nearly loses his life in the process. While this modern day Jack-the-Ripper type is slithering through the dark byways of Rome slicing up pretty girls, director Dario Argento is carving up the emotions of terrified viewers. (forgalmazó hivatalos szövege)
(több)Videók (3)
Recenziók (4)
A giallo thrillerek a vizuális kompozícióról, a különleges helyszínek gondos kiválasztásáról és befejezéséről, és főleg a hangulatról szólnak, amelynek ez a két szempont a sarokköve. A csattanó manapság gyakran nem izgalmas és néha még naiv is szokott lenni. Ez az Argento mű sem sokkol a végén, de produkciós tervezésben és operatőri munkában felülmúlhatatlan - Argento számára a belső terek színei olyanok, mintha a film egy másik szereplője lennének. Gyönyörű "screaming queens", Mario Adorf bizarr szerepe, mint egy kirekesztett művész - egy macskahússal táplálkozó torzszülött; és egy másik felejthetetlen karakter, egy visszataszító bérgyilkos sárga dzsekiben, aki álmaidban fog kísérteni. A busz parkolójában játszódó, hipnotikusan és nyugtalanítóan szerkesztett jelenete a film legizgalmasabb jelenete. Számomra határozottan jobb giallo, mint Argent másik híres száma a Mélyvörös.
()
If it weren't for Argento's garish visual style, his debut would have been a completely average (maybe even slightly below average) murder mystery. I can't help but feel that the acting is simply flat, and the overall impression is saved mostly by the masterful performances of Ennio Morricone and Vittorio Storaro. Still, if I turn a blind eye, it's quite decent as a directorial debut. [60%]
()
It’s interesting to see how some people can have an intense horror experience with so little: a couple of murdered women, about four drops of blood, a killer in a black cape and a famous name behind the camera. In his horror début, Argento makes the same mistakes he would continue making later on. This means that the technical qualities are fist-rate, there are some nice scenes here and there and the atmosphere is also good at times, but the actors feel as natural as I in a Hip-Hop concert. And I’m not even talking about the “shocking” (ha, ha) ending, which is awfully acted and directed, lacking any tension and with a script that it’s worth shit.
()
Visually it’s very beautiful, but the story and the twist are so stupid. Argento had a flair for composition, but his scripts – with rare exceptions – are rubbish.
()
Galéria (137)
Photo © Constantin Film
![Kristálytollú madár - Filmfotók](http://image.pmgstatic.com/cache/resized/w663/files/images/film/photos/162/158/162158348_e004bb.jpg)
Hirdetés