Rendező:
Guillaume CanetOperatőr:
Christophe OffensteinSzereplők:
Clive Owen, Billy Crudup, Mila Kunis, Marion Cotillard, Zoe Saldana, James Caan, Matthias Schoenaerts, Noah Emmerich, Lili Taylor, Domenick Lombardozzi (több)Tartalmak(1)
1974, New York. Az ötvenes éveiben járó Christ (Clive Owen - Az ember gyermeke 2006; Belső ember, 2006) pár év raboskodás után jó magaviselete miatt kiengedik a börtönből, ahova egy bandaháborúban történt gyilkosságot követően zárták be. Fiatalabb testvére Frank (Billy Crudup - Közellenségek, 2010; Az ügynökség, 2007) - a fényes karrier előtt álló rendőrtiszt - vonakodva várja testvérét a börtön kapujában. Chris és Frank mindig is különböztek egymástól. Apjuk, Leon (James Caan - Tortúra, 1990; Dogville - A menedék, 2003) egyedül nevelte fel őket, és annak ellenére, hogy Chris mindig bajba keveredett, a két testvér közül mindig ő volt a kedvence. Frank abban reménykedve, hogy a rácsok mögött töltött idő megváltoztatta a könnyű pénzszerzést favorizáló bátyját, segítséget nyújt neki az újrakezdéshez: megosztja vele otthonát, munkát keres neki, és segíti újra kapcsolatba lépnie egykori feleségével, Monicával (Marion Cotillard - A sötét lovag: Felemelkedés, 2012; Piaf, 2007) és közös gyermekeivel. Ennek ellenére a segítő testvér sejtései beigazolódnak. Chrisnek fontosabb új szeretője (Mila Kunis - Ted, 2010; Fekete hattyú, 2010), mint családja és menthetetlenül visszacsúszik New York utcáinak bűnös világába. Frank mindeközben megpróbálja visszahódítani szerelmét (Zoe Saldana - Avatar, 2009; Sötétségben - Star Trek, 2013) és hivatását megfelelően végezni, ezért elhatározza magát és száműzi bátyját az életéből. Azonban döntését túl későn hozza meg, a két testvér baljós sorsa végzetesen összefonódott. (ADS Service)
(több)Recenziók (4)
We have content like this a hundred times, but the form! The dirty and bleak feeling of a sweaty gym corner is palpable at times, as in Million Dollar Baby, but it regularly changes into beautiful panoramas and excellent, period-coordinated exteriors/interiors, as in American Gangster, with the expression means being somewhere in between. Sufficiently tangible, raw, austere, and down-to-earth, while not too grainy, shaky, or distracting in any way. In terms of acting, it is very strong not only because of the names in the cast. Emotionally layered just right.
()
Sometimes, good actors meet up in a very, very mediocre movie. It’s not a rule, but that’s what makes the shock bigger. Who would have thought that a film featuring the amazing Mila Kunis and Marion Cottillard can be so horribly boring that it makes painting the fence look like pure ecstasy?
()
The opening scene already won me over with its uncompromising roughness and swing. And when the brilliant Clive Owen appeared, who has perhaps never acted better (you can't tell from the photos, you have to see his perfect transformation into a silent criminal), the decision was made. Blood Ties is a great film with a slow-moving but certainly not boring or uninteresting story, great actors and a great atmosphere.
()
It's a bit too drawn-out as a crime drama, where it's not so much about the crime itself but the relationships between the characters. Clive Owen has taken the path of Bad Boys and he's doing well with it. I adore Marion Cotillard, but even she can't save it. Mila Kunis is the only pretty one here. For its length, the film is a bit unbearable, but at least the ending manages to captivate the audience somewhat.
()