Rendező:
Denis VilleneuveOperatőr:
André TurpinZeneszerző:
Grégoire HetzelSzereplők:
Rémy Girard, Lubna Azabal, Mélissa Désormeaux-Poulin, Maxim Gaudette, Mohamed Majd, Ahmad Massad, Dominique Briand, Frédéric Paquet, Baya Belal (több)Tartalmak(1)
Mikor Lebel közjegyző (Rémy Girard) ismerteti a Kanadában élő Jeanne-nal (Melissa Désormeaux-Poulin) és Simonnal (Maxim Gaudette) anyjuk, Nawal Marvan (Lubna Azabal) végrendeletét, az ikrek megdöbbennek: egy-egy borítékot kell kézbesíteniük sosem látott családtagjaiknak Libanonba. Az egyiket rég halottnak hitt apjuknak, a másikat a testvérüknek, akinek létezéséről eddig nem is tudtak. Először csak Jeanne veszi komolyan a végrendeletet és indul anyja titkainak felkutatására Libanonba, de amikor megrázó és megdöbbentő részleteket tud meg édesanyja életéről segítségül hívja testvérét. Gyökereik feltárása közben rádöbbenek, hogy az a nő, aki világra hozta őket, milyen rendkívüli bátorsággal rendelkezett és milyen tragikus sors jutott neki osztályrészül a háborús összecsapások sújtotta Libanonban. Jeanne és Simon találkozása anyjuk múltjával, az önmagukkal való szembenézésre és megbékélésre kényszeríti a testvérpárt. (Mokép-Pannónia)
(több)Videók (6)
Recenziók (4)
Olyan, mint a hagyma hámozása, amelynek minden egyes rétegének olyan intenzív szaga van, hogy közepénél már be kell csukni a szemünket. Pokolian erős, mesterien elmesélt sztori, kissé művészi megközelítéssel, de nagyon közönségbarát témával. Egyszerűen Villeneuve. Itt sokkal funkcionálisabbnak és sokkal érzelmesebbnek találtam a csattanó tálalását, mint az Érkezés filmben, ahol (meglepő módon) nem érintett meg. Hogy lehet, hogy Mélissa Désormeaux-Poulin ezek után nem játszik nagyobb dolgokban?
()
For the first 30-40 minutes, it's basically just a palette of long takes and pieces to a seemingly complex story puzzle. However, once all the main points are revealed and the whole starts to "glue" together, Incendies becomes a completely different film – urgent, uncompromising, authentic. Each successive shot becomes more and more painful and emotionally cathartic until the finale. A finale that will affect each viewer differently, but one that no one will forget. Before Villeneuve went big-budget, dark and visually lavish, he was able to make darkness on a fraction of the budget, with similar filmmaking qualities, in shabby sets and with unknown actors. It's worth making a comparison.
()
The fires burn deep into your memory and then they keep on smoldering and fuming a long time after... Not just because of the powerful story, but mainly due to the depressing atmosphere that digs in deep under your skin. Seeing as it’s basically “just" a relationships drama, it explores other paths (all with different themes), but most of the time this wider scope is good for the movie. I would personally have done without the finale literalness and the present day encounters with officialdom which slightly waters down the impact of the fates of Nawal Marwan.
()
I’m mad because halfway into the film I came up with a twist I would have used if I’d had had written this story myself. But the screenwriters wrote a completely different ending, which deprived me of a shock, goosebumps and maybe also a tear or two. In any case, an excellent and strong film, though it had the potential to be more ingenious :-(
()
Hirdetés