Rendező:
Jim SheridanForgatókönyvíró:
David LouckaOperatőr:
Caleb DeschanelZeneszerző:
John DebneySzereplők:
Daniel Craig, Naomi Watts, Rachel Weisz, Márton Csókás, Taylor Geare, Elias Koteas, Jane Alexander, Sarah Gadon, Rachel Fox, Yulia Lukin, Lynne Griffin (több)Tartalmak(1)
A sikeres kiadó, Will Atenton (Daniel Craig) New Yorkból egy idilli new england-i városba költözik feleségével, Libbyvel (Rachel Weisz) és két kislányával. Ám amint berendezkednek az új házba, megtudják, hogy tökéletesnek tűnő otthonuk korábban brutális gyilkosság színhelye volt, és az egész város azt hiszi, hogy az anyát és két gyerekét a férj ölte meg. Will nyomozni kezd a tragédia után a szomszéd Ann (Naomi Watts) segítségével, aki közel állt a családhoz. Ahogy Will és Ann a zavaros kirakós darabkáit próbálják kirakni, hamarosan rá kell jönniük, hogy a jelen legalább annyira ijesztő, mint a múlt. Misztikus thriller az Apám nevében és az Amerikában Oscar-díjra jelölt rendezőjétől, Jim Sheridantől olyan sztárok főszereplésével, mint Daniel Craig, Rachel Weisz és Naomi Watts. (Budapest Film)
(több)Recenziók (5)
Jim Sheridan-nak igent mondani egy csúcsszínész számára is természetes. De ezúttal melléléptek. Az Álmok otthona dramaturgiailag annyira törött és ellentmondásos, hogy nehéz eldönteni, hogy ez inkább a forgatókönyv vagy a rendezés hibája. De valószínűleg mindkettő. A film két ideológiailag összeegyeztethetetlen témát ötvöz, amelyek mindegyike teljesen más filmkészítési megközelítést igényel. Érdekes pszichológiai schizo-játék a nézővel, Scorsese Viharsziget filmje alapján, a forgatókönyv egy lapjának ellapozásával egy maximálisan diszfunkcionális és nem kívánt fordulattal unalmas, vidéki Amerikában játszódó gyilkossági thrillerré változik. Ráadásul a film e két arcát egy kérdéses (nem)kísérteties vonal köti össze, ami még jobban kiemeli összeférhetetlenségüket, és maga is nevetségesebbé válik, mint amilyen akart lenni, vagyis romantikusan-melankolikus. Hogy mit is akartak a filmkészítők, azt az így keletkezett édes-savanyú keverékből nagyjából ki lehet következtetni, de ennél rosszabbul nem is állhattak volna hozzá. Egyébként egy izzadt, nyúzott, zsíros frizurájú Daniel Craig remek Hannibal Lecter lenne.
()
Wow! This was painful disappointment. A very promising line up featuring Jim Sheridan as director, with Daniel Craig, Rachel Weisz and Naomi Watts in the main roles, but a terrible product that doesn’t work at all. The moment you start thinking a little about it, you realise that it doesn’t make any sense. And yet, the premise is not pointless, it just needs a completely different approach.
()
Dream House looks like an adaptation of a book that could have easily (in a weekend) been written by Stephen King. The protagonist is about to write a novel, he, his wife and children find a new house, but their garden is haunted at night, the house has a mysterious past, the neighbors, who might know something about it, are stubbornly silent... And the atmosphere gets thicker and thicker. So now is when the (potential) audience splits into "Sounds good, I want to see it", "I don't care and don't want to see it" and "It'll be crap, but I have to see it so I can bitch about it later". I'm very glad I ended up in the first group (and I'm sure the aforementioned "kingliness" is to blame - I bet the screenwriter is a big fan of the master too). Those expecting a bloody horror film full of ghosts will be disappointed, but Dream House is a very good drama with a suspenseful plot. If you enjoy the opening 40 minutes or so, I think you'll devour the rest of the film after the twist that comes halfway through. The acting is superb and Daniel Craig's performance is a joy to watch, the fabulously chilling music of John Debney plays in the background, and director Sheridan literally creates the perfect atmosphere and clearly knows what the word gradation means. On the one hand I'm sorry that Dream House is so poorly rated, but on the other hand I'm glad that I enjoyed it so much.__P.S. Avoid the full trailer.__P.P.S. And if you listen to the soundtrack before the film, avoid the song titles for good measure.
()
An entertaining mystery thriller that has just the right atmosphere to draw you in from the start. You sense from the start that something is wrong and you are desperate to find out what. There's a twist in the middle and the same at the end, and although it seemed like the film wouldn't have much to offer after the first twist, the ending convinced me otherwise. A fine film for a boring afternoon, it won't stick in your memory for long, doesn't have any deeper implications (unfortunately) and you will only remember that there was a kind of mindfuck, but more than enough to entertain for the moment.
()
Oh dear, so many familiar names and such a lackluster outcome... First of all, this was hardly a horror film because the creators tried to scare me with jump scares that would only work on kids at a summer camp. Honestly, I can't even pin down the genre of this movie; to me, it felt like a mishmash of everything the creators had ever seen on screen, and it didn't quite gel. I don't have the highest opinion of Canadian cinema (with some exceptions), and this movie certainly didn't improve my view. / Lesson learned: When you're about to get in bed with someone, check their pulse first.
()
Hirdetés