Rendező:
Roland EmmerichOperatőr:
Dean SemlerSzereplők:
John Cusack, Amanda Peet, Chiwetel Ejiofor, Thandiwe Newton, Oliver Platt, Tom McCarthy, Woody Harrelson, Danny Glover, Liam James, Morgan Lily (több)Streaming (4)
Tartalmak(1)
Jackson Curtis író (John Cusack) a Yellowstone Nemzeti Parkban kirándul a gyerekeivel, amikor váratlanul katonák jelennek meg, és egy titkos laboratóriumba szállítják őket. A férfi rájön, hogy a kormány elhallgatta a közelgő világvégét, melyről a maja próféciákban is szó esik. A világ vezetői a legnagyobb titokban láttak hozzá az óriás bárkák megépítésének, melyek Tibet legeldugodtabb hegyei közt várják kiváltságos utasaikat. A természeti katasztrófák a vártnál is hamarabb alakulnak ki, így Jackson kétségbeesett versenyfutásba kezd az idővel, hogy megmentse a családját. (InterCom)
(több)Videók (14)
Recenziók (14)
Teljes mértékben kiaknázott szórakozási lehetőségek. Az egyes jelenetek ugyan közhelyesek, de összességében nem teljesen kiszámítható utakra vezetnek, és többet adnak mint a trailerek. Egyetlen pillanatban sem volt az az érzésem, hogy a film komolyabbnak tetteti magát, mint amennyi illik hozzá - Roland Emmerich ezúttal meglepően ügyesen kompenzálja az egyes abszurditások mértékét kellő adag humorral (autózás limuzinban Los Angelesben, amely többek között egy fekáliás ciszternából kap zuhanyt, egy tiszta vígjátéki móka, és semmi köze egy katasztrófathrillerhez), de képes meghökkenteni is (az elképesztő szökőárak). Ami viszont a legjobban meglepett a 2012 filmben, és amiért 4*-ot adok neki (nem, még csak nem is a néha középszerű effektek, és pláne nem az olcsó digitális kamera look miatt, amit nyilván eye-candy és big-budget esetén is meg kell majd szoknunk), az a politikai megközelítés. Az egész film legkevésbé etikus szereplője az amerikai kormány magas beosztású tagja, a gazdag embereket azért kritizálják, hogy a munkások kárára mentik meg magukat, és a világ megmentője ezúttal nem az amerikai zászló, hanem a mozivásznon kiterített térkép "KÍNA" felirattal. Az amerikai zászlót itt inkább Woody Harrelson komikus karakterével együtt gúnyolják ki (egyébként szuper jelenet a völgyre néző dombon). És minden nagyobb nemzetet/kontinenst vagy egy nagyon találóan megírt és megformált figura képvisel itt (az orosz hármas + kutyájuk vezet), vagy legalább szimbolikus jelentőségében nem feledkeznek meg róla (Afrika...). A 2012 egy olyan népies katasztrófa nagyfilm, amely a magas szintű szórakoztatással együtt minden szimpátiámat kiérdemelte. És nem érdekel, hogy Mona Lisa a Louvre ablakából az Eiffel-toronyra néz. ___ 2. megtekintés: Ha Emmerich a világpolitikában lenne, nem lennének háborúk, és mindannyian barátságosan fognánk egymás kezét (és moziba járnánk). Eddigi filmjeiből leginkább azt lehet érezni, hogy mennyire szereti a jó öreg katasztrófa-kalandos Hollywoodot. Ultimate guilty pleasure.
()
For the first two hours, I figured I wouldn't give it full stars just because the American president Roger Murtaugh didn't declare "I’m too old for this shit!" at the sight of a rolling wave. During the third hour, I wondered why Emmerich had to add a bonus to his "best-of" that would make it hard for me to give it three stars. Yet my happy feelings prevailed. Together with Kloser, they know how to make fun of themselves, foreign policy, and genre mischief, which they’ve pulled off countless times before. Although the ending (the most boring thing this "most American German" ever made) will stay with me for a long time, the over-the-top special effects orgy, fine actors, and actually the whole overblown atmosphere will keep it at four stars. However, a second watch on DVD doesn't add to that.
()
I liked The Rock with Alexandra Daddario more than the unlikeable John Cusack with his annoying family. As for the visual effects, they're decent except for the Yellowstone volcano eruption, I didn't like those visual effects much, but the first destruction or the ending on the ship had quite a bit of spark, though it's not very adrenaline-pumping. The running time is a problem, a lot of time is spent on the family relationships, which I don't find very appealing. 65%.
()
You're quite a guy, Roland. For my fifty, I enjoyed the Himalayas of royal entertainment. Several family action scenes also attack the master of spectacular idiocy Michael Bay, but best of all: Roland has learned to poke fun at himself. Whether it's the engagement of the bristled Cusack, the figure of the Russian oligarch (his "it´s Russian" aspires to be the line of the year), or small jokes with animals. At times, I felt like I was watching a parody of The Day After Tomorrow. Of course, to put it bluntly, 2012 is a typical Roland destructive exhibition, beautifully pointed out in the author's guileless optimism. The 3 hours flow by quickly, and during wooden conversations, hard-core fans of Emmerichisms will be satisfied in a solid state, the effects suggest that water is still not quite where it needs to be, and authentic digital will say that Roland wants to go with the times. He essentially does his own thing. I hate to say it: I used to like him because I was able to make fun of him, but now, after his best Hollywood film, which 2012 undoubtedly is, I simply like him. He is so beautifully and peculiarly PURELY... fill in the noun according to your opinion.
()
Five minutes of fun are always ruined by half an hour of boring and incredibly dull bollocks. Where are the days of Independence Day and Godzilla? They didn’t have such megalomaniac destruction, but their stories held together and they were fun and tense throughout. If we consider the contents, the runtime of 2012 is so excessive that by the end (or rather, the last hour) it was hard for me to refrain from doing something else and leave the film on as background noise. Maybe it’s good for the undemanding audience craving for a CGI orgy, but I’m unable to turn off my brain thoroughly enough to say the same.
()
Galéria (69)
Photo © Sony Pictures Entertainment
![2012 - Filmfotók](http://image.pmgstatic.com/cache/resized/w663/files/images/film/photos/000/117/117368_24a861.jpg)
Hirdetés