Operatőr:
Fred KelemenZeneszerző:
Mihály VígSzereplők:
Miroslav Krobot, Tilda Swinton, Erika Bók, János Derzsi, Mihály Kormos, Ági Szirtes, Alfréd JáraiTartalmak(1)
Maloin a Londonból Franciaországba érkező hajó utasait továbbszállító vonat éjszakai váltóőre. Ezen az éjszakán tanúja lesz annak, hogy egy nagydarab férfi a hajóról a partra dob egy táskát, amit egy korábban leszállt, sovány férfi felszed, összeverekszenek rajta, s a kisebbik belefojtja a nagyot táskástól a tengerbe. Maloin a férfi távozása után csáklyával kihalássza a táskát, ami tele van angol fonttal. Látja, hogy később a londoni is csónakkal és csáklyával keresi a táskát. Másnap elhozza a lányát a boltból, ahol takarítónő, s az otthoni dugipénzből valódi szőrmeboát vásárol neki. Megérkezik Londonból a nyomozófelügyelő, s kiderül, hogy a táskát 60 ezer fonttal egy londoni mulató tulajdonosától rabolta el a nála dolgozó artista, aki itt tűnt el. Megérkezik az artista felesége is, aki három kisgyermeket hagyott otthon, s retteg a férjéért, akit - miután előkerült a vízből a halott - a rablás mellett gyilkossággal is vádolnak. Ha visszaadja a pénzt, nincs vádemelés, keresse meg a férjét, aki itt bújkál valahol – mondja a felügyelő. Henriette közli apjával, hogy valaki rejtőzik a partmenti kunyhójukban. Maloin étellel és itallal a kunyhóhoz megy, majd beállít a felügyelőhöz a táskával: tartóztassa le, megölte az angolt. A felügyelő megállapítja, hogy önvédelemből tette, s a mulatótulajdonos nevében pénzt ad a feleségnek és Maloinnek is. Felejtsék el ezt a történetet – mondja búcsúzóul. (Hungarotop)
(több)Recenziók (2)
Like all of Béla Tarr's previous films, The Man from London is anchored in the director's exceptional stylistic vision, while the subject of interest for the narrator, and thus also for the viewer, is not the story, but rather the structurally precise composition of shots, the spirituality surrounding the world of the main characters, and the temporal construction of each scene. In a film with detective elements, where the central event is a murder and the only witness is at the centre of the narrative, the tension is not created by anticipating the murder (it takes place in the opening minutes) or moving towards its investigation; rather, each shot is suspenseful, beginning slowly, then coming to its key message, and then fading freely again, even though the action has already ended. The film thus perfectly reflects the loneliness of the main anti-hero, working on a deserted harbour dock, showing his inner dilemma of what to do with the money left at the crime scene and helping the viewer acclimatise to the bleak environment and accept the created world as realistic. And as far as Miroslav Krobot is concerned, his performance is precise and in a way captivating, I wish him more opportunities like this.
()
Miroslav Krobot fully shows his minimalist acting, which reminds me a bit of Hrušínský. Just one glance, one movement of a single facial muscle, and you can immediately read everything from his face. However, even Krobot doesn't save the film for me, which just proves to me that Tarr won't be my cup of film tea.
()