Rendező:
Frank DarabontForgatókönyvíró:
Frank DarabontOperatőr:
Roger DeakinsZeneszerző:
Thomas NewmanSzereplők:
Tim Robbins, Morgan Freeman, Bob Gunton, William Sadler, Clancy Brown, Gil Bellows, Mark Rolston, James Whitmore, Jeffrey DeMunn, Larry Brandenburg (több)Streaming (3)
Tartalmak(1)
1946-ban egy Andy Dufresne nevű bankárt - noha makacsul hangoztatja ártatlanságát - kettős gyilkosság elkövetése miatt életfogytiglani börtönbüntetésre ítélnek. Dufresne egy Maine állambeli büntetés-végrehajtó intézetbe kerül és hamar meg kell ismerkedjen a börtönélet kegyetlen mindennapjaival, a szadista börtönszemélyzettel, a szinte elállatiasodott rabokkal. Azonban Andy nem törik meg. A bankéletben szerzett tapasztalatai segítségével elnyeri az őrök kegyét és azzal, hogy elvállalja egyik rabtársa illegális akcióiból származó bevételeinek könyvelését, kivívja "társai" elismerését is. Cserébe viszont lehetőséget kap a börtön könyvtár fejlesztésére, ezzel némi emberi méltóságot csempészve a keserű körülmények között élő rabok mindennapjaiba. (Mozi+)
(több)Videók (2)
Recenziók (14)
A "kártyák felfedésekor" elakadt a szavam, és a zárójelenetig leírhatatlan borzongató extázisban maradtam. Nem tudtam, hogy sírjak-e, ugráljak-e örömömben, vagy csak üljek csendben és élvezzem, amit az imént elém tettek. Miután hazaértem a moziból, lekapcsoltam a villanyt, feltettem Thomas Newman filmzenéjét és megpróbáltam minél tovább fenntartani az extázist. A remény rabjai egy lassú tempójú film, amely bemutatja a két főszereplőt és néhány mellékszereplőt a börtön falai mögött, egy saját szabályokkal rendelkező világban, majd elmagyarázza, hogy mit hozott számukra a találkozás ezen a fájdalommal és kétségbeeséssel teli helyen. Egy film a "reményről, amely szárnyakat ad", egy film a valaha volt legmeglepőbb, legerősebb és legszebb fináléval.
()
I hesitated for a long time about whether I should admit it or not and I decided that I should. I cried at the end of The Shawshank Redemption. Not that I was crying like a baby, but still, no other film ever managed to do that. Can I give a film that achieved something like that anything less than five stars? No, and I would give it more if I could. Right now I’m incapable of producing a longer review, but I can say with a clear conscience that this is the most beautiful film I’ve seen so far… and Darabont is a genius.
()
A little gem of a film that is loudly claiming the top spot in future polls for the best film of all time. If someone asked me what I liked about this film, I would have to tell them everything. From start to finish, a chill made a car track out of my back and by the end a warm feeling of happiness spread through my body. And speaking of the ending, it is equal to The Usual Suspects in terms of surprise, but surpasses it in intensity and emotional impact. If you haven’t seen it and have the chance, do not hesitate, you’ll be richly rewarded.
()
Salvation lies within. A marvelous, no, perfect adaptation of a story with the same title by Stephen King to the movie screen. A feature movie debut and one of the best movies in history. Everything here is perfect and of the highest possible quality. From unforgettable acting performances (for most involved these are the performances of their lives) through the director, the music, the camerawork... Simply everything without exception, thank you very much. There’s nothing to criticize here - everything is simply exactly as it should be. Ingenious, flawless, unforgettable and an captivating emotional experience. That’s The Shawshank Redemption for you.
()
Frank Darabont has a clear talent for these "people films". Compared to The Green Mile, The Shawshank Redemption is a little calmer in terms of the pace of storytelling and the events contained in it, but all the more care is given to the characters. Both main actors are excellently written and excellently executed, especially Robbins' Andy is fascinating for his inaccessibility, which melts during the film. Still, I wouldn't dare to place Darabont's film alongside such gems as Forman's One Flew Over the Cuckoo's Nest, because in certain ways I find it too fabricated, artful, and aimed at the viewer's feelings (true, in a very tasteful way). I was impressed by the whole story, but not in any fundamental way. It's just... a nice narrative that I watched the whole film, but which couldn't pull me in and leave me with more than a feeling that excellent work was done. Perhaps I expected too much when I saw how high The Shawshank Redemption had climbed the ladder... But, of course, it's the best in its field.
()
Hirdetés