Rendező:
Francis Ford CoppolaOperatőr:
Gordon WillisZeneszerző:
Nino RotaSzereplők:
Al Pacino, Robert Duvall, Diane Keaton, Robert De Niro, John Cazale, Talia Shire, Lee Strasberg, Michael V. Gazzo, G. D. Spradlin, Richard Bright (több)Streaming (3)
Tartalmak(1)
Vito Corleone halála után, Michael lép apja örökébe. A férfi szerteágazó kapcsolatrendszerének felhasználásával pedig új profilt alakít ki a családja vezette maffiának. Hamarosan azonban újabb összeütközések és árulások veszik kezdetüket, amelyekben az új vezetőnek helyt kell állnia. És Michael nem habozik a legveszedelmesebb fegyverekhez nyúlni, hogy hatalmát, befolyását és pénzét megtartsa, s védelmet biztosítson a családjának. Eközben még az is kiderül, hogy néhai apja hogyan alapozta meg a Corleone család hírnevét. (TV2)
(több)Videók (1)
Recenziók (12)
Egy filmes remekmű, amely a Corleone család történetét az összefonódó politika és a maffia még sötétebb törvényeinek magasabb birodalmába terjeszti ki. Míg az első epizódban a család, mint a főszereplők létezésének egyetlen valódi értékének felbomlása csak utalásokban jelenik meg, a második, leghosszabb epizód már csak erről szól. Az egyik idősík - az első film legmágnesesebb karakterének (Marlon Brando) gyermekkoráról és serdülőkoráról szól, akit Robert De Niro alakít tökéletesen - Vito Corleone személyiségének magját mutatja be kezdeti időkben a New Yorkban, a másik idősík az ellentmondásosabb és sötétebb fiát, Michaelt boncolgatja, aki korának leghatalmasabb amerikai maffiózójává nőtte ki magát. Nagyszerű szerep a karizmatikus, tekintélyt parancsoló Al Pacino számára, az általa alakított Michael karaktere bármire képes. Több karakter, a leghatalmasabb alvilág működésének még érdekesebb kibontása, és még több cselekményváltás a sorok között, hogy egy olyan gondolatmozaik jöjjön létre, amitől kiráz a hideg. Minden tiszteletem Martin Scorsese rendezőé, de jó, hogy Francis Coppola maradt a trilógia rendezője. A költőibb elbeszélő formája tökéletesen illik hozzá.
()
I won’t claim that The Godfather II being my 1000th review was a coincidence. It wasn’t, I intentionally saved this anticipated movie experience for this very festive moment. It wasn’t worth much, though. I don’t know whether it was because of the excessive expectations, but the film never managed to pull me into the story, and I also tended to fall asleep due to the incredible runtime. The direction and the performances are flawless, but if Coppola were to film a three-hour long, very faithful adaptation of a parliamentary session with Al Pacino and De Niro, it would also get five stars, right? The sixth place in the top feels very exaggerated to me.
()
Coppola made a lot of money with the first part, and it shows in the second part. A sweeping production design, hundreds and hundreds of extras, but somewhere the emotions have disappeared. Especially in the first half, the storyline with Michael Corleone is rather uninteresting. On the other hand, the memories of Vito Corleone are impressive; it is a pleasure to watch the then little-known De Niro. All my qualms were put to rest with the final act and the emotionally tense ending. The last shot of Michael Corleone's face is unforgettable, a man burdened by a heavy conscience, with wrinkles under his eyes and greying hair, a man who has gained power but lost love.
()
This mafia opus confirms its quality in the second part as well. Although Al Pacino is not Marlon Brando, the whole story of one mob family is still absolutely incredible. The five-star rating is indisputable here. Where else will a director offer you a better insight into the life of mobsters than in this film?
()
"This is the business we chose." The second part of the brilliant adaptation of an unforgettable book. Taking over the baton from Brando is the duo of Al Pacino and Robert De Niro, who are absolutely incredible. No need to add more. Simply one of the best and most essential films of world cinema.
()
Hirdetés