Rendező:
Francis Ford CoppolaOperatőr:
Gordon WillisZeneszerző:
Nino RotaSzereplők:
Marlon Brando, Al Pacino, James Caan, Richard S. Castellano, Robert Duvall, Sterling Hayden, John Marley, Richard Conte, Al Lettieri, Diane Keaton (több)Streaming (4)
Tartalmak(1)
A gengszterfilmek legnagyobbika, világhírű színészek és rendező munkája, minden idők egyik legnagyobb szabású maffiafilmje, a Keresztapa. A történet bemutatja azokat az embereket és azt a gépezetet, ami az olasz maffiában gyökerezve, a világ leghatalmasabb és legrettegettebb hatalmává vált az Egyesült Államokban. Figyelemmel követhetjük a kegyetlen, gyilkos módszereket, amivel a Corleone család feje dolgozik. Tanúi lehetünk a hihetetlen összetartásnak, az érdekek és a félelem összetartó erejének, ami ezt a világot jellemzi. Emberek sorsa, élet és halál kérdése dől el Don Vito Corleone dolgozószobájában. Egyesek védelemért fordulnak a nagyúrhoz, mások hadüzenettel érkeznek. A rivális maffia, a Tattaglia család ugyanis végső leszámolásra szólította fel a Corleone családot. S a hadüzenet után az egész város lángba borul. (TV2)
(több)Videók (2)
Recenziók (15)
Egy klasszikus, amely inkább egy New York-i maffiacsalád lenyűgözően megrajzolt világának feltárásával és karaktertanulmányaival, mintsem érzelmileg ragad magával. Elegáns filmes munkával, amely nem siet sehová, mert odaadóan ki akarja élvezni a történet minden egyes részletét. A színészi játékot a hihetetlen Marlon Brando uralja, az alakításában lévő kreatív részletek teszik a karakterét vonzóan érdekessé. Egy nemesen felfogott és belülről szomorú portré torz eszmékkel rendelkező emberekről, akiknek egyetlen nem hamis értékük a család. És annak hanyatlásáról, mert a "mint apa, úgy fia" szabály nem mindig érvényes. A kedvenc részem (a Brandóval játszott összes jelenet mellett) meglepő módon a romantikus és az egyetlen kifejezetten szép rész az egész hosszú filmben - Al Pacino általi udvarlás olasz vidéki lánynak és az apja iránti tisztelgés.
()
It was only the silver screen that finally allowed me to feel the greatness of this gem, which, in the limited and shallow surface of the TV screen, always felt kind of convoluted and without the depth of some of Coppola's other works. It was, of course, a mistake. The Godfather is an extraordinarily robust epic, a purely narrative film whose monumentality is full of fine details and scenes constructed with architectural precision (the way the director masterfully combines different elements of storytelling to amplify intense tension is unique). It cannot be consumed in parts, it cannot be turned off. Coppola is intense, the scenes logically blend into each other (the interlining edit is not self-serving), and it is fascinating to watch the transformations of characters who seem to have aged with the film and radically reshaped themselves internally. The Godfather is "film-life," a radical manifesto of a fictional time that, with its grip and power, can completely control the current time. A captivating, contemplative experience that really needs this great canvas.
()
The Godfather is not only the best gangster saga, but also the best film about the games of men and the fate of women, and Al Pacino is the best actor I know. He can act with his eyes without even moving an eyebrow. I will never forget the look he gave Appolonia when he gave her the necklace during the courtship, or when he observed his adversaries at Don Corleone's funeral. Fantastico! Fenomenale!
()
The Godfather is the ultimate gangster movie; there’s hardly anything more to add. Marlon Brando is spectacular and not even Al Pacino can surpass him. This is mainly because Marlon Brando’s performance is perhaps one of the greatest acting performances I have ever experienced in a film. Excellent from start to finish. Although the film has 175 minutes, what is it compared to one decade of in the lives of a mobster family, which is everything but boring.
()
In terms of filmmaking, it’s flawless and brilliant, but the story didn’t captivate me that much and I didn’t care how it would all end. The best thing in the film is Marlon Brando’s performance, even when he’s laying down silent, he’s the most charismatic character on screen. Even though this film didn’t thrill me as much as I expected, I’m still quite curious about the second part.
()
Hirdetés